CINEMA MONDO och PAN VISION presenterar.
Tåget anländer till spår fyra.
Stanna bakom den vita linjen.
Originalstory: Saeko Himuro.
OCEAN WAVES
Tack för ert tålamod. Planet är på väg att lyfta.
Jag och Matsuno såg Rikako-
- då vi gick i årskurs två på gymnasiet.
Matsuno ringde mig på jobbet.
- Sätt fart med disken! - Okej.
- Taku, telefon. - Ursäkta mig.
- Hallå? - Morisaki?
- Matsuno? - Kom till skolan efter jobbet.
- Jag väntar på dig där. - Okej.
- Förlåt, men jag måste gå tidigt. - Vänta!
Ursäkta att jag går så här tidigt.
Dagens ungdom...
Vi ses!
- Matsuno. - Vad snabb du var.
- Jag skulle ju skynda mig. - Kom och kolla.
- Vem är hon? Jag ser inte. - Hon blev flyttad till min klass.
- Rikako Muto. - Kommer hon på andra terminen?
Det är sällsynt att någon flyttas mitt i läsåret.
Hon kom hit från Tokyo.
Magister Kosugi bad mig visa runt på skolan.
Ja, du är ju i elevrådet. Du ser ivrig ut.
- Inte undra på. Hon är så söt. - Verkligen?
Jag ser henne inte så bra, och vi kan inte gå och kolla.
Om du vill så kan vi gå ner-
- och säga att vi har en fråga att ställa.
Jag vill inte gå till lärarrummet.
De vet att jag jobbar och därför inte kan plugga på sommaren.
Surar du än för den där skolresan på högstadiet?
Jag tycker inte om att de ställde in den-
- och nu försöker gottgöra allt genom att ta oss till Hawaii.
Alla är entusiastiska över Hawaii. Lärarnas plan fungerar.
Den avkopplande resan hjälper oss att plugga för inträdesprov.
Hawaii är dyrt, så jag måste ligga i och jobba.
Kom ihåg att plugga också, så att du inte halkar efter.
Givetvis. Vad har du på hjärtat?
Ingenting. Ville bara snacka lite.
Jag hämtar min cykel. Vi ses vid porten.
Under hela högstadiet och gymnasiet-
- var Matsuno och jag aldrig i samma klass.
Trots det var han min bästa vän.
Vi lärde känna varandra sista året på högstadiet-
- när skolresan till Kyoto plötsligt ställdes in.
Tyvärr har årets skolresa blivit inställd.
Hädanefter blir det en skolresa under högstadiet och gymnasiet.
Vår skola blev sist då kommunala skolor jämfördes.
Vi har svikit våra stolta skoltraditioner och era föräldrar.
För att rädda vår heder-
- måste gymnasieeleverna förbättra sina resultat.
Om de inte lyckas med det så har högstadiets uppoffring varit förgäves.
Vi går och pratar med Sayama. Taku!
Hela grejen var så korkad att vi gnällde hos klassföreståndaren.
Vi förstår inte beslutet.
Att ställa in skolresan höjer inte våra betyg.
Skolan är skyldig oss en förklaring.
Tala om det sedan du är bland de hundra bästa eleverna!
Sist var jag nummer 89!
Ni är så fräcka bara för att fröken Sayama är en kvinna!
Vi trodde att saken var slutbehandlad.
Men en vecka senare på morgonsamlingen.
Föräldraförening har accepterat avbeställningen av skolresan.
Vår skola förklarar situationen för dem som inte accepterar beslutet.
Räck upp handen om ni inte är nöjda.
Modiga pojkar.
Det var Yutaka Matsuno.
De som räckte upp handen ska få ett möte i ärendet.
Kom till bildsalen efter skolan. Ni kan gå nu.
Mötet är inställt.
Skriv ned namn, klass och åsikt på ett papper.
Årskurs 3. Klass 3 Taku Morisaki.
Det är inte klokt att ställa in resan.
Beslutet togs för att fjäska för lärare och föräldrar.
Jag stötte ihop med Yamao i trappen.
Han var ledsen för att han inte kunde komma.
- Var inte arg på honom. - Den stollen.
Årskurs 3. Klass 4. Yutaka Matsuno.
Jag förstår inte beslutet.
Även 10 eller 20 år efter min examen-
- kommer jag att anse beslutet orätt.
Oj, du tänker 10-20 år framåt i tiden.
Efter det har jag sett annorlunda på Matsuno-
- än på mina andra vänner.
Taku Morisaki, fjärde klass.
Här är en ny elev, Rikako Muto.
Jag sticker nu. Vi ses nästa termin.
Försöker du redan ragga upp henne?
Missförstå inte. Hon frågade efter en bokaffär.
Hon ska köpa sina skolböcker där.
OBIYAMACHI KÖPCENTRUM
Jag hörde att kocken på mitt arbete har varit med i en kriminell liga.
Kocken röker ibland hukande, som skurkar förr i tiden.
Vad är det nu då?
Undrar om Rikako flyttades p.g.a. problem i skolan?
Nu förstår jag.
Det var därför Matsuno kallade mig till skolan.
Kanske blev hennes far förflyttad.
Vi ses.
Jag märkte, till min förtret, att Matsuno var intresserad av Rikako.
Lika bra att glömma hela grejen. Bara utseendet intresserar flickor.
De bryr sig inte om inre skönhet.
Läsåret började-
- och Rikako imponerade på oss lantisar.
- Morisaki, kolla in tjejerna! - Menar du Ariga?
- Ja, de är stora. - Nej, inre plan!
- Vad bra hon är. - Vann över Seri från tennisklubben.
- Hon var strålande. - Hon spelar som ett proffs.
Hon har tränat jättemycket. Tjejer från Tokyo kan spela.
- Hon är en klar etta. - Vilka ben.
En sån tjej är säkert nyckfull.
Muto är av en annan sort än de andra.
Säg inte så.
Vänta, Matsuno!
Förlåt.
Muto har känt sig utanför.
Det beror på att hon skiljer sig från mängden.
- Jaså utanför? - På flera sätt.
NUMMER 12: RIKAKO MUTO
Hon är duktig.
Hon är redan 12:E bästa elev.
Bra på idrott och teoretiska ämnen. En riktig stålkvinna.
Taku, du är nummer 92.
Du var bra på högstadiet.
- Går med näsan i vädret. - Låtsas vara något.
Nu får det vara slut på skvaller. Lektionen börjar.
Fastnade du i hennes skönhet?
Nej, men hon verkar inte glad.
Vad svamlar du om? Hon är 12:E bästa elev.
Jag hörde att ni har en tjej i er klass som heter Muto.
Ja. Vad är det med det?
Hon lär vara en bra elev. Inte konstigt, hon är ju från Tokyo.
- Var hörde du det? - Det pratas på stan.
Hennes moster äger den berömda Muto-trädgården.
Modern flyttade hit av familjeskäl och tog barnen med sig.
Kanske hennes föräldrar skilde sig. Undra om Mutos far är kvar i Tokyo?
Jag vet inte.
- Tack för maten. - Atsushi! Vad du grisar!
Stackars Muto. Med de betygen hade hon kunnat plugga i Tokyo.
Nu blev hon tvungen att flytta hit för sin mamma.
Prata inte så där. Klart att en mor tar barnen med sig.
Varför blir du nervös över sånt?
Att flytta är ett svårt beslut.
Hon kunde inte lämna sina barn bara p.g.a. skolan.
Mödrar tar barn med sig i en sådan situation. Är det klart?
Du pratar visst av erfarenhet.
Kom ihåg att vara snäll mot Muto.
Det är svårt att anpassa sig på ett nytt ställe.
Ja, ja.
Taku!
- Taku, telefon! - Kommer!
Hallå? Hej, Matsuno. Hur är det?
- Ja... - Vad?
Jag tänkte inte ringa, men...
- Jag var hos Muto idag. - I hennes hem?
Muto var sjuk idag. Jag hörde att hon bor ensam.
Jag var orolig.
Bor hon själv? Men hennes mors hus är inte långt från skolan.
Gick du ensam till henne?
Ja. Jag såg henne i säng.
- Jaså, i säng? Och sen? - Ingenting.
Det var allt.
Du verkar tycka om flickor som hon, Matsuno.
Skolåret tog slut i mars-
- och vår efterlängtade skolresa började.
Morisaki.
- Ska du inte gå bada? - Vi återvänder till Kochi imorgon.
Magen har varit dålig hela morgonen.
- Vad synd. - Vi ses.
Jag visste inte än att skolresan skulle trassla till mitt liv.
Morisaki.
Skulle du kunna låna mig pengar?
Pengar? Vad hände? Slösade du bort alla dina pengar?
Nja...
Jag har visst blivit av med alla mina pengar.
Det är ju förfärligt! Berättade du för läraren?
Har du resecheckar, ersätter man nog dem.
Jag skulle bara bli uppläxad.
Vad svamlar du om? Man måste nog anmäla sådant.
Förlåt, men din dialekt är som i en gammal film.
Ska vi sätta oss ner? Jag ska berätta vad som hände.
Jag hade mest kontanter. Resecheckar är så jobbiga.
- Hade du dollar? - Ungefär 400 dollar.
De försvann meddetsamma.
Vi skulle ju ta med mindre än 20000 yen i kontanter.
Resterande 30000 skulle vara resecheckar.
Ingen gör så!
Du låter som en lärare. Är du en plugghäst?
Du är annorlunda än jag trodde. Synd.
Tokyodialekt låter så tvär.
Va? Det var inte meningen att bråka.
Och jag snackar inte som i en gammal film.
Du är elak, Morisaki. Jag har aldrig förr blivit kallad tvär.
Låter jag verkligen så?
Alla tycker det-
- men de vågar inte säga något, för då gnäller du på deras uttal.
Lägg av. Det var inte meningen att håna er.
Men i några filmer använder man bonddialekter.
Jag trodde inte att någon pratade så på riktigt.
Men alla pratar så i Kochi. För mig var det en överraskning.
Jag berättade inte för någon att jag tänkte så.
- Det är nog bäst. - I början förstod jag inte ett ord.
Jag får fortfarande fråga vad folk säger.
- Kanske är det därför man ogillar mig. - Vem ogillar dig?
Speciellt killar. Ingen pratar med mig-
- utom klassordförande Matsuno. Han är trevlig.
Han är bra. Talade han om mig?
Jag såg dig i förkläde under vinterlov i Obiyamach.
Matsuno var med. Han sa att du jobbar hårt.
Han berättade om dig. Att du t.ex. Protesterade mot den inställda resan.
Berättade han det?
Du har säkert mycket pengar då du har jobbat.
- Hur mycket behöver du? - Hur mycket kan du låna ut?
Jag tog med 60000 yen och 400 dollar.
Jag har inte slösat mycket, så jag kan låna ut 300.
På allvar? Kan du låna ut 60000 yen?
Vänta här.
60000?
- Tack så mycket, Morisaki. - Vill du ha pengar här och nu?
Du är visst en försiktig kille. Sätt dig.
Stoppa pengar i en näsduk och ge mig den.
Det känns som vi håller på med olagligheter.
Jag kan inte betala tillbaka direkt när vi kommer till Japan.
- Jag får pengar, men inte direkt. - Betala när du kan.
- Tala inte om detta för någon. - Varför?
- Morsan blir ursinnig om hon får veta. - "Morsan"?
Vad ska det nu föreställa?
Hejsan.
Hon visste ovanligt mycket om mig.
Jag hörde att ni hade haft en träff.
Det var ingen träff. Jag stötte på henne i Obiyamach på vinterlov.
Jag bad henne hänga med på bio. Förvånande nog gick hon med på det.
Jag kom inte på nåt att säga. Vi gick förbi din restaurang-
- så jag började prata om dig. Det räddade mig ur en knipa.
Tack vare ditt snack bad hon att få låna pengar av mig.
- Lånade hon av dig? - Hon hade blivit av med sina pengar.
Hon kanske kom på att jag hade tjänat pengar på jobbet.
Blev hon av med sina pengar? Stackars henne.
- Ska vi ta en promenad till centrum? - Det blir bra.
Vänta, jag ska lämna badbyxorna.
- Fin solbränna. - Visst är den?
- Du berättade för Matsuno! - Vad sa Matsuno?
- Han erbjöd sig att låna ut pengar. - Där ser du. Han är bra.
Jag lånade 20000 yen av honom, men tala inte om det för någon.
Jag hamnar nog i knipa. Du är en riktig pladdermaja.
Vad har hon egentligen fått för uppfostran?
Nästa dag återvände vi till Kochi.
Jag köpte kort på Rikako, tagna i smyg av min kompis.
Jag gjorde det på pin kiv.
Jag tänkte att mina bekymmer skulle sluta där.
Men det tredje läsåret hamnade vi i samma klass.
Yumi, matrast.
Rikako hittade en vän.
Hon var en tystlåten klasskamrat som hette Yumi Kohama.
Det var bra, men vårlovet kom-
- och Rikako hade inte betalt sin skuld.
Jag trodde att hon hade glömt det.
Taku, telefon. Det är Kohama.
Hej, Kohama. Ringer du från telefonkiosken?
- Jag vet inte vad jag gör. - Vad är det?
Vi skulle gå till Osaka i ett par dagar och gå på konsert-
- men Rikako sa på flygplatsen att hon ska till Tokyo.
Hon hade planerat allt.
- Jag smög iväg och ringde. - Vad i hela världen?
Hon sa att vi kan lika gärna kan åka till Tokyo i ett par dagar.
Hon har redan köpt biljetter. Jag vill inte ljuga för mamma!
Lugna ner dig. Du behöver inte åka med.
Låt henne åka själv om hon vill.
Men Rikakos mor gav tillåtelse på villkor att jag är med.
Rikako vill att jag hänger med. Vad ska jag göra?
Vad ska du göra? Varför frågar du mig?
Rikako sa att hon hade lånat pengar av dig.
Du är hennes vän. Tala förnuft med henne.
Morisaki, kom till flygplatsen. Planet lyfter 11.30.
Det är om 90 min. Snälla, kom hit.
De där pengarna!
Hon ljög om att hon hade tappat pengarna på Hawaii.
Pengarna var till den här resan. Den rackaren lurade mig!
KOCHI FLYGPLATS
Morisaki! Vad bra att du kom!
- Var är Muto? - På toaletten.
Hon sa att hon mådde illa.
Om hon bara blir sämre så behöver vi inte åka.
Muto gjorde ett fult trick.
Du är hennes vän. Du borde ge henne en rejäl utskällning.
Rikako vill bara träffa sin farsa. På sätt och vis förstår jag henne.
Farsa? Menar du far?
Vad gör du här? Ringde du honom, Yumi?
Jag vill inte ljuga om resan.
- Vi berättar sanningen för din mor. - Hon skulle inte låta mig resa.
Jag har planerat det här länge.
Vänta lite nu.
Kohama, ring din mor och säg att du är sjuk och inte kan resa.
Men...
Säg att Muto åker ensam-
- för annars är konsertbiljetterna bortkastade.
Dina föräldrar oroar sig bara för dig.
- De blandar sig inte i Mutos grejer. - Min mor känner inte din mor.
- Din mor får inget veta. - Bra.
Jag ringer henne meddetsamma.
Kohama har fått en bra uppfostran, till skillnad från vissa.
Hon rymmer inte utan vidare till Tokyo.
Mår du illa?
Min mens började. Ibland måste jag stanna i sängen på grund av anemin.
- I sängen? - Du förstår inte hur det är.
Ska du verkligen resa?
Pappa ger mig pengar. Ingen fara, jag betalar min skuld.
Gör det är nervöst att resa ensam så kan jag kanske följa med.
Vill du verkligen följa med?
Du...
Vet din pappa att du kommer?
- Möter han dig på Hanedas flygplats? - Jag tror inte det.
Kan han hjälpa mig att hitta ett övernattningsställe?
Säkert. Jag ska fråga honom.
Jag ska berätta för farsan-
- att jag vill flytta in hos honom i Tokyo.
Vi landar snart på Hanedas flygplats.
När jag följde med Rikako till Tokyo-
- trodde jag att hon hade lurat mig igen-
- men jag kunde inte låta henne åka ensam till Tokyo.
Körsbärsträden vid södra ingången är vackra.
Seijo centrum ligger här.
Mina farföräldrar bodde här. Förr i tiden var det åker.
När man byggde bostäder här så fick vi den bästa.
Den var stor även för oss fyra. Farsan känner sig nog ensam.
Han blir glad när han får se dig.
Det var så länge sen!
Vem är det?
- Är detta Mutos lägenhet? - Ja.
Är farsan hemma?
Rikako? Vänta där nere. Jag kommer dit.
Vilken överraskning. Jag visste inte att du skulle komma.
- Är du ensam? - Här är min vän från Kochi.
Det är vårlov, så vi kom på besök.
Jaha. Tack att du tog hand om Rikako.
- Ska vi gå och dricka lite te? - Jag skulle vilja se mitt rum.
Okej, vi går dit upp.
Ursäkta, men kan du vänta här?
Morisaki. Tack att du gör Rikako sällskap.
Jag hörde att du behövde logi. Jag bokade ett rum på ett hotell.
Och jag betalar Rikakos skulder. Tack så mycket.
Jag var ledsen för Rikakos skull, av hela mitt hjärta.
VÄSTRA SHINJUKU
Hej, mamma.
Taku, vi äter snart. Kom hem snart.
Jag kan inte komma nu.
OK, då börjar vi utan dig. Bli inte sen.
- Jag är i Tokyo. - Jag såg dig ju i morse.
- Jag flög direkt till Tokyo. - Va?!
- Jag följde en person hit. - Vem?
- Jag kommer i övermorgon. - Förklara genast vad som försiggår!
- Hallå? - Jag förklarar när jag kommer hem.
Taku, vänta!
Muto?
Hur är det fatt?
Jag sover här. Farsan betalar. Jag har rätt till det.
Det hela började likna en dålig såpopera.
Vill du ha en öl, Muto?
Inte? Jag dricker ibland med klasskamrater.
Gör mig en coladrink.
Jag drack den hos en kompis.
Farsan ska åka iväg med sin nya kvinna.
Det är ju ändå en lovvecka.
Mitt rum var nyrenoverat. Tapeten var mörkgrön.
- Jag hatar grönt! - Du har rätt, grönt är fult.
Och alla kokkärl är av emalj! Löjligt!
Ingen använder emalj längre.
Jag tyckte att morsan hade fel när mina föräldrar grälade.
Hon gjorde ett stort nummer av det. Farsan gav inte efter heller.
Till slut blev det en skilsmässa.
Jag och brorsan fick flytta och lämna alla våra kompisar.
Jag stod på farsans sida-
- men han stod inte på min sida.
På din sida? Hör du...
Mitt liv är helt hemskt.
Du har det svårt, men var snäll mot din mor.
Hyrde du en egen lya som protest mot din mor?
Jag ville inte vara till last för morsans familj. Jag var inte arg.
- Jag förstår. - Fast du har inte med det att göra.
God kväll. Hur tänker du fira första vårlovsdagen?
Aj!
Och hon skulle ha det jobbigt? Jag då?
Morisaki! Upp och hoppa!
Det var på tiden Jag behövde gå på toaletten.
- Jag fick gå där nere. - Förlåt.
Kan du gå ut en halvtimme? Jag vill förbereda mig för en gäst.
- Kommer din far? - Jag ringde till min skolkamrat.
- Vi träffas i hotellentrén. - Bra.
Jag måste duscha och byta om. Gå nu.
Då bestämde jag mig för att börja studera i Tokyo.
När Rikako gaskade upp sig blev jag också på bättre humor.
Bra timing, min kompis ringde nyss. Han väntar i entrén.
- Jaså? - Jag går nu.
Men nyckeln då? Ska du till stan?
- Jag ska ta en tupplur. - Förlåt.
Det gör inget. Ha så trevligt.
- Ja? - Morisaki, kom till terummet.
- Vad är det nu? Glömde du pengar? - Kom och rädda mig.
Vad är det nu den här gången?
Morisaki, här!
Det här är Morisaki. Han hängde med för att han var orolig för mig.
- Min före detta klasskamrat, Okada. - Hej.
Har du redan en pojkvän? Jag är chockad.
Ska du säga. Du blev ihop med Ryoko så fort jag flyttat.
Jag kände mig bedragen.
Men du är sötare. Ryoko säger samma sak.
Skulle inte du vara upprörd? Jag träffade Okada i ett år-
- och två månader efter jag flyttat så är han ihop med min vän.
Sånt händer.
Inget rubbar honom.
Ska vi gå tillsammans på bio? Som på en dubbelträff.
Jag skulle vilja, men farsan ska ta med mig ut och äta.
Du skulle ha hört av dig i förväg så vi hade kunnat planera nåt.
Men morsan din är nog rätt elak.
Om du gjorde inträdesprov i Tokyo skulle du kunna stanna här.
Men din morsa släpade med er till landet.
Rikako är inte någon barnunge!
- Vad nu då, Morisaki? - Du är besvärlig.
Det är ni båda två.
Han verkar sotis. Förlåt.
Jag var besviken.
Rikako, som jag ansåg vara så självständig-
- var bara en fnittrig tjej som flirtade med en dumskalle.
Muto?
Okada hälsade att han inte inte sur.
Han är dum som en åsna.
När vi dejtade tyckte jag att han var kul och schyst.
Jag kallade dig dit för att visa honom, men det var dumt.
Vi var besvärliga.
Jag förstår att du var upprörd över en ny flickvän.
Nu förstår du inte, Morisaki.
Jag var upprörd för att Okada var annorlunda än jag minns.
Han pratade bara om sig själv.
Han frågade ingenting om Kochi. Jag insåg hur han egentligen är.
Jag hade bara inte märkt det.
Jag ska sova över hos min moster.
Vi borde inte sova i samma rum.
Vi ses imorgon på flygplatsen.
Vår resa till Tokyo har varit ganska hemsk, eller hur?
Rikako hade växt upp på en halvtimme.
- Yumi, var fick du den? - Vill du också ha?
Efter lovet betedde sig Rikako som om ingenting hade hänt.
Hon umgicks med Yumi Kohama igen.
Missförstå mig inte-
- men om jag inte berättar det nu så har du snart inga vänner.
- Du kunde vara mera... - Låt mig vara!
Hur gick det med slutprovet?
Dåligt. Jag ska på sommarkurs i Osaka.
- Övningsläger? - Det är kul omväxling.
Ta inte illa upp, men...
Var du i Tokyo med Muto under lovet?
Ja. Hur visste du?
Vad tror du? Alla pratar om det.
- Har du inte hört? - Nej.
Så typiskt dig.
Ingen vill skoja öppet. Man bara tisslar och tasslar.
Jag vet inte vad du har hört-
- men Muto ville bara träffa sin far.
- Jag hörde det. - Av vem? Berättade Kohama?
Kohama? Jag hörde det från Muto.
Jag träffade henne på bibliotek. Jag frågade henne på hemvägen.
Samma sak igen?
Ja, jag var en natt med Morisaki på ett hotell i Tokyo.
Vad bryr du dig om det?
Jag är...
...kär i dig.
Jag hatar Kochi och Kochis dialekt!
Jag vill inte ha en pojkvän här. Hela tanken äcklar mig!
- Äcklar? - Det var inte kul att höra.
Var det därför slutprovet gick dåligt?
- Jag kämpar under semestern. - Nu gick hon för långt!
Morisaki...
- Vit eller röd? - Röd.
Jag har saker att berätta. Kom.
Vad i hela friden?
Vad gäller det? Prata inte med mig i skolan. Alla tittar på oss.
Berättade du för Matsuno att vi övernattade på hotellet?
Det var din idé, men jag fick nageln i ögat.
- Vad? - Jag fick lida för din skull!
Du är hemsk!
Och där har jag en vän! Nu räcker det för mig.
Resan till Tokyo var katastrofal för oss båda.
Sen kom hösten.
Rikako var fortfarande utanför-
- men hennes betyg blev bara bättre.
Sen väntade den sista skolavslutningsfesten.
Nudlar!
Hon kom inte idag heller.
Ingen dansföreställning heller. Hon går inte på övningar.
Vad löjligt!
Hon deltar inte i något, bara för att få högre betyg.
- Vi pratar med henne. - Blir det bra imorgon?
- Ursäkta... - Välkommen!
Organisationskommittén informerar. Dags för Dansparadiset.
Klasser som avslutat sin städservice kan gå ut på skolgården...
Var det allt? Jag har bråttom.
Vad sa du?
Bråttom? Bryr du dig inte om klassandan?
Klassandan? Du talar som en politiker.
Du tänker bara på dig själv. Hur är det med allt annat?
Menar du att jag får inte tänka på mig själv?
Tänker världen på mig? Jag tar hand om mig själv.
Du låtsas inte vara intresserad av killar, men flirtar hela tiden!
- Du kollar in Yanagida på det viset. - Yanagida?
Jag känner inte ens typen.
Ta hit honom så ska jag säga att jag hatar honom!
Sluta genast, så att ni inte får en anmärkning.
Det är inget att gråta för.
Vi glömmer inte det här.
Jag förväntade mig visst för mycket av dig.
Morisaki, hur länge har du varit här?
Jag skulle slänga det här när jag hörde bråk.
Så ska man göra. Du höll på din rätt mot dem.
Du fick även tjejen som skällde på dig att gråta. Du är enastående.
Ditt äckel! Du är förfärlig!
Hej.
Jag såg Muto springa iväg. Jag tror att hon grät.
Tjejerna i vår klass pressade henne för att hon inte deltog i festen.
Men hon höll på sin rätt. De kunde inte göra henne något.
- Muto är en ihärdig tjej. - Ingrep du inte?
Om jag hade ingripit så hade de sagt-
- att jag försvarar henne för mycket. Muto är besvärlig.
Ditt äckel!
Jag antog att allt skulle vara som vanligt nästa dag.
Det trodde jag åtminstone.
Matsuno och jag tog examen utan att prata med varandra.
Rikako gick till Kochis universitet, Matsuno till Kyoto-
- och jag till Tokyo. Vi gick våra egna vägar.
Vi har landat i Kochi. Tack...
- Hej, Morisaki. - Matsuno?
- Tack för att du mötte mig. - Jag fick körkort förra månaden.
Du har hunnit gå på trafikskola vid sidan av allt annat.
För mig tog det en månad att lära känna Tokyo, en månad för skolan-
- och en månad för arbetsplatsen.
- Sen var det redan sommarlov. - Tokyo och Kyoto är olika.
Kyoto liknar Kochi. Jag blev genast hemmastadd.
Tur att Kochi inte är lika trångt.
Och allt finns på nära håll.
I Tokyo finns allt, men det går lätt en timme på resor.
Till badstranden i Katsura tar det en timme.
Resan till Jingustadion tar en timme med byten.
Från Kyoto tar det en timme till Osaka, Biwasjön eller Nara.
Kyoto låter som ett bättre ställe.
- Följer du med in? - Inte idag. Din familj väntar på dig.
Vi ses imorgon på klassträffen.
Jag har länge velat be dig om ursäkt för att jag slog dig.
Inte undra på att du bjöd mig på skjuts.
- Vi hörs. - Ska vi ta en liten promenad?
Det var länge sedan sist.
Jag slog dig-
- för att du undertryckte dina känslor för min skull.
Jag insåg först då...
... att du tyckte om Muto.
Vi var en timme vid stranden och återvände sedan hem.
PRIVAT FEST
- Bor du i Osaka? Jag bor i Kobe. - Drick lite till.
Löjligt. Jag kan inte ens gå ur en klubb-
- utan att fråga före detta studenter.
Jag åkte med henne till Disneyland...
...och missade sista tåget. - Vad gjorde du?
Jag trodde att jag gick med i en skidklubb, inte i en religiös sekt.
De ringer jämt. Det går en på nerverna.
Drick inte för mycket, Yamao.
- Hon är försenad. - Vem?
Hon är försenad.
Ge plats!
- Vad händer? - Yamamoto erkände.
- Han var förtjust i Nishimura. - Så ska det låta.
De blev visst ett par.
Dags för mig också att erkänna.
Jag har länge tyckt om Yumi Kohama!
- Det var modigt av dig, Yamao. - Vad säger Yumi?
Hon är inte här än.
Jag har alltid tyckt om henne. Hon stod alltid i skuggan av Muto.
När ni dreglade efter Muto så hade jag ögonen på Yumi.
Vad menas med det?
Stackars dig. Vi tar dig till toan för att vila.
Mår du bra, Yamao?
Undra om Muto ens tänker komma?
Muto ångrar att hon sa så elaka saker till dig.
Yamao sover.
Du har blivit en vacker kvinna, Shimizu.
Tack, men Muto är ännu vackrare nu.
Shimizu berättade att hon hade sett Muto.
- Muto är ju inte här. - Jag stötte på henne i glassbaren.
Jag berättade om klassträffen, men hon återvände visst hem.
Återvände?
Återvände Muto till Tokyo?
Jag trodde också att hon studerade vid universitetet i Kochi.
Hon gick där för att vara sin mamma till lags-
- men hon registrerade sig i smyg även på Tokyos universitet.
När du stötte på henne, sa du-
- "kul att se dig" och annat svävande?
- Hur visste du det? - Du tyckte aldrig om henne.
Det stämmer.
Men nu blev jag glad för mötet. Tänk att jag avskydde henne.
Som att byta plats.
Om man måste sitta bredvid nån som man avskyr-
- vill man inte ens gå till skolan.
Då är världen för liten.
Om man har något mer i livet än skolan, t.ex. Pianolektioner-
- är otrevliga människor inget problem.
Det betyder ju att din värld då var för liten.
Var det därför du avskydde Muto?
Vi båda var i samma situation. Även hennes värld var för liten.
Yumi!
Kohama?
Kohama...
Kohama!
Kom nu!
Jahoo!
- Träffade du också Muto? - Om hon ändå hade kommit.
- Tänk om hon hade varit här. - Ja.
Hon sa att i Tokyo finns nån som hon skulle vilja träffa.
Hon sa inget namn. Hon sa bara-
- att den personen vill sova i badkaret.
Jag hade redan glömt hur vackert det är.
Slottet alltså.
Jag har alltid tyckt att belysning av slottet är slöseri med el.
Men om jag var här med Rikako skulle den synen vara vacker.
Jag skulle vilja prata med henne om många olika saker.
Jag skulle vilja se slottet tillsammans med henne.
Morisaki, kan du låna mig pengar?
Du talar som en lärare. Är du en plugghäst?
Jag trodde du var annorlunda. Synd.
Du berättade för Matsuno.
Mensen började. Ibland måste jag vara sängliggande för anemin.
Jag ska berätta farsan-
- att jag vill flytta till Tokyo och bo hos honom.
Jag stannar här i natt. Farsan betalar, så jag har rätt till det.
Mitt rum var helrenoverat. Tapeten var mörkgrön.
Jag stod på farsans sida, men han stod inte på min sida.
Vi båda var besvärliga.
Vår resa till Tokyo var rätt hemsk. Där har jag en annan vän!
Ditt äckel! Du är hemsk!
Det finns en person i Tokyo som jag vill träffa.
Det är en kille som gärna sover i ett badkar.
Tåget anländer på spår tre. Stanna bakom den vita linjen.
Jag känner att jag tycker jättemycket om henne.
Så småningom jag vaknar
och tankespillrorna samlas.
Om jag flöt så här
i all ensamhet.
Ovan dyningar simma.
Lugnt sjunka i dimma.
Då min önskan blev sann
och min dröm jag fann.
Ett hav vill jag vara
I stillhet flyta bara.
Ingen kan mig röra.
Det får dyningar göra.
Då kanske du förstår mig
och ser att jag älskar dig.
Av alla mina känslor
knappt något jag begriper
I ensamhet jag bara gråter.
Producent: Nozomu Takahashi.
Regi: Tomomi Mochizuki.
Översättning: Anni Hannila Filmtextarna AB 2009
www.cinemamondo.fi